Programmet kan desværre ikke streames i din virkelighed.
Afvent oprettelse af ny forbindelse.
I de dunkleste afkroge af cyberspace findes en anden verden.
En svunden dimension, der er hjemsted for hidtil usete mirakler -
- ubeskrivelige rædsler -
- og historier ulig nogen, der er blevet fortalt før.
Klik ikke tilbage, genindlæs ikke.
Nu er forbindelsen genoprettet til...
...Dimension 404.
Det var ugen før jul -
- og NSA overvågede landet fra en hemmelig lokation.
De jagtede en seriebombemand.
Ukendt lokation. Forsvundet i Guds eget land.
At spore manden var et besværligt job -
- så regeringen fik hjælp af uhyret, Bob.
Bob ved, hvornår vi sover, og hvornår vi står op.
Men noget indeni ham er ved at sige stop.
Jagten er forgæves i hans hjerte -
- for det altseende øje føler intet. Intet andet end smerte.
- Hvad er det? - Det finder du snart ud af, skat.
- Har I mine flyoplysninger? - Har vi?
Flight 322 kl. 14.15 i terminal 3. Så skal vi se mor.
- Hun glæder sig, til du kommer hjem. - Hun er ikke den eneste.
Nej. To ugers orlov hen over julen. Jeg tør næsten ikke tro på det.
Jeg kommer hjem, skat. Om så...
- Jeg er for sent på den. - Skynd dig af sted. Jeg elsker dig.
Jeg elsker dig.
Okay.
Hej, doc. Har du et øjeblik?
Jeg vil bare sige glædelig jul.
Hyg dig derhjemme. Kom snart tilbage, for...
...vi får... vi får virkelig brug for dig.
- Hvad er der galt? - Det ved jeg ikke.
Det er den forbandede højtid.
Hver gang, jeg ser træet, så tænker jeg på det derhjemme og...
- Jeg... - Tal til mig, Adams.
Kaptajn Lee? Whitney Smith fra NSA. Godt at møde dig.
- I lige måde. Jeg skal nå et fly. - Jeg skal samme vej.
Kom.
- Jeg giver dig et lift. - Fint. Jeg er sent på den.
Hun er stadig forvirret over julemanden, men træet er fint.
Og hvis jeg når flyet, kan jeg pynte det, hvilket er...
...det bedste af det hele.
Det lyder rart.
NSA?
Det er sikkert fortroligt, men har du planer for julen?
Dig, kaptajn.
- Hvad? - Du er ikke i vanskeligheder.
Du skal bare følge med os.
Whitney, ikke sandt? Jeg har været her i 18 måneder.
Jeg savner mit barn og min kone.
Jeg fejrede vores årsdag under et bord, mens vi blev bombarderet.
NSA er sikkert vant til at få sin vilje, men det må vente.
Intet i hele verden får mig til at gå glip af jul med min familie.
Du stinker!
NSA BLACKSITE INDIGO HEMMELIG LOKATION
- Er vi på Nordpolen? - Jeg kan sige det, men...
Så må du skyde mig bagefter.
Så skyder de mig, fordi jeg delte fortrolige oplysninger.
Kaptajn Lee. Direktør Stevens. Kakao?
Kom. Så får du en rundvisning.
NSA har et stort dataproblem. Vi er ved at drukne.
E-mails og telefonudskrifter.
Vi får 3 petabyte i sekundet fra amerikanske civile alene.
Det... lyder forfærdeligt.
Vores analytikere skal behandle alt ét klik ad gangen.
Jeg ved, hvad du tænker: "Erstat dem med robotter!" Jeg har prøvet.
Men den slags kunstig intelligens er langt fra færdigudviklet.
Det kræver en menneskehjerne at opdage mønstre -
- og fange skurkene.
Og en menneskelig bagdel at tørre folks rettigheder af i.
For ti dage siden udviste vores topanalytiker irrationel adfærd.
Det påvirker hans arbejde og landets sikkerhed.
Du skal yde ham terapeutisk støtte og få ham tilbage på ret kurs.
Fløj I mig hertil for at give en computernørd en peptalk?
Ikke ligefrem.
Kaptajn Lee... det her er Bob.
Direktør Stevens. Hvem er din nye ven?
- Godmorgen. - Godmorgen, Bob. Det her er...
Jane Lee, 32 år. 1700 e-mails. Nuværende lokation: her.
Hvad er det for en tingest?
Jeg hedder Bob. Efterretningschef her på stedet.
Hvorfor er den lavet af kød?
Forestil dig, at NSA byggede en stor klump næringsberiget kød.
Derefter udviklede de en kæmpe menneskehjerne til kødklumpen -
- og brugte den til konstant at overvåge hele menneskeheden.
Okay.
- Det gjorde vi. Det er Bob. - Hej. Hvad laver du her, Jane?
Kaptajn Lee er kommet for at tale med dig, Bob. Hun er...
Min terapeut. Jeg ved alt.
- Jeg ville bare være høflig. - Åh gud.
- Jeg har ikke brug for en terapeut. - Det mener direktøren.
Chris og jeg mener begge, at Jane kan hjælpe dig med dine problemer.
- Med at finde... - Du ved nok hvem.
Han har et navn. Lucas T. Wade er en meget slem...
Av, av, av!
Fint. Han udgør et alvorligt problem og er svær at finde, men terapi...
Kaptajn Lee er en af de bedste i verden.
Hun snød under en indledende psykologieksamen. Undskyld, Jane.
Du burde også undskylde.
Ingen er perfekte. End ikke dig, Bob.
Ikke sandt, Jane?
Åh nej, Chris. Så skal der skrubbes.
- Hvordan går det? - Hvad fejler I folk?
- Åh nej. Det var den sidste. - Undskyld?
Det sidste dumme spørgsmål, du får lov til at stille mig.
Lad os komme i gang.
Lucas T. Wade. Hacker, anarkist og survivalist og tosse.
Han planlægger et angreb. Hvor og hvornår vides ikke.
Men det bliver vist i julen.
Okay. Er han den eneste, som jeres kødcomputer ikke kan finde?
Bob er blevet undersøgt, og han fejler ikke noget rent fysisk.
Og der kommer du ind i billedet.
- En anden må være mere kvalificeret. - Det skulle man tro.
Vi har brug for din hjælp, men kan ikke holde dig tilbage.
- Fint, det var hyggeligt. - Men...
Ud af over 2100 militærterapeuter er du den eneste -
- der frivilligt har forlænget din udsendelse tre gange.
Du har aldrig bedt om en eneste orlovsdag.
17 ulæste e-mails. Hovedsagligt fra din kone.
At læse dem gør det sværere at blive.
Du er ude af i stand til at svigte en soldat i nød.
- Den tingest er ingen soldat. - Nej.
Soldater tager på orlov. Bob arbejder døgnet rundt.
Døgnet rundt og han lider og har brug for din hjælp.
Hvis du ikke kan hjælpe ham... Lad mig sige det sådan her:
Så er der mange forældre, der ikke kommer hjem til jul.
- Fordi de er døde. - Det forstod jeg.
- Mor ville så gerne komme hjem. - Du lovede.
Noget meget vigtigt opstod, og...
Jeg er ked af det.
- Jeg ville gerne være der for jer. - Nej, vær her ikke for os.
- Vær her for din egen skyld. - Det kan jeg ikke.
Og jeg kan ikke fortælle hvorfor.
Jeg må se til Sam. Vi ses... når vi ses.
Okay. Jeg elsker dig. Jeg...
Det var altså din familie. De virker søde.
Bob? Hvorfor er ...?
- Hvad laver du her? - Undskyld, at jeg var så ubehøvlet.
- Åh. Okay. Undskyldning godtaget. - Skønt. Tak.
- Nå, godnat. - Godnat.
- Åh gud. - Lige én ting til.
Jeg er på vippen omkring det her terapihalløj.
Det er normalt at være nervøs i starten.
- Det kan vi tale om i morgen. - Okay.
- Okay. Godnat, Bob. - Godnat.
Men samtalerne er spild af tid. Og jeg frygter at spilde min tid.
- Du virker utilpas. - Det er en invasion af...
"Blåhvalens sange" fra din falde i søvn-musik.
Okay. Vi må sætte nogle grænser.
Hvordan? Jeg ved alt om dig. Du må hellere tage af sted.
Jeg går ingen steder! Lad mig være nu, Bob.
Godnat.
Okay, jeg forstår dig ikke. Du er ikke velkommen her.
Du vil gerne være et andet sted.
- Hvad laver vi her? - Det ved jeg ikke, Bob.
Du brasede ind på mit værelse og nægter at gå igen.
Det lyder som et nødråb.
Så lad os tale om, hvad der sker med dig.
Sagen er den...
Åh nej! Sprinklerne startede ved et uheld.
Og døren er låst. Hvor skrækkeligt. Nå, vi ses i morgen. Farvel.
Bob, har du set kaptajn Lee? Hun er for sent på den.
Til første samtale. Ikke særlig professionelt. En skam.
- Vi må finde en... - Godmorgen.
Undskyld. Jeg røg på værelset, så sprinklerne startede.
- Virkelig? - Ja.
Vi må hellere komme i gang.
Okay, folkens. Kom så.
Det her er din skyld. Du forkæler ham alt for meget.
Jeg forstår dig virkelig ikke.
Vi kom skævt ind på hinanden.
Jeg beklager det med dit tøj og computer. Det var ikke pænt gjort.
- Hvad er der galt, Bob? - Du har ret. Jeg har brug for hjælp.
Jeg er ked af at sige det, men jeg er for dig, som du er for en jordorm.
Jeg har brug for hjælp, men ved ikke, om en jordorm kan hjælpe.
Det ved jeg heller ikke.
Men hellere fejle end slet ikke at forsøge. Ikke sandt?
Giv mig to timer.
Du svarer på mine dumme spørgsmål, og jeg udfylder en rapport.
Og hvis du ikke vil se mig igen, så ser du aldrig denne jordorm igen.
Du har én time og ti minutter.
- Tiden... - Du kom jo 50 minutter for sent.
Så starter vi.
Nå, beskriv problemet med egne ord.
Hvor meget ved du om flagermus? Bob-vision er som ekkolokalisering.
Jeg ser al data. Hvad I køber, og hvem I ringer til.
Jeg forbinder det hele og ved hvem I er.
Som en super intelligent flagermus -
- hvis syn består af menneskers eksterne udtryksformer -
- via interaktioner på internettet, som her udgør flagermusegrotten.
- Hjælper det på forståelsen? - Vi prøver noget andet.
Gren.
- Ocean. - Vand.
- Bil. - Chauffør.
- Hund. - Snor.
- Kat. - Rift.
- Arbejde. - Skønt.
- Lucas T. Wade. - Han er i Ohio.
Det er gas. Jeg aner det ikke. Giv mig flere ord.
Har du aldrig kunnet se Wade eller er din evne forsvundet over tid?
Wade har altid været svær, men jeg var tæt på at vide alt om ham.
Han forsvandt i metroen sidste måned, og jeg har ikke set ham siden.
Han købte en jakke og spiste en donut.
Og mens han sad der, mistede jeg ham bare.
UKENDT LOKATION
- Hvad følte du? - Jeg blev vred.
- Det lyder, som om du gætter. - Trist.
- Det fornemmer jeg ikke. - Jo, jeg er trist.
- Det har jeg det godt med. - På hvilken måde trist?
Har du lyst til at græde? Kan du overhovedet græde?
- Lad os gå videre. - Okay.
Lad mig se. Hvad med det her?
En magisk ånd tildeler dig ét ønske. Hvad ønsker du?
Jeg kan ikke komme i tanke om noget. Nu ved jeg det!
Herb Hillman, 72 år. 10.322 ulæste e-mails.
Hans kone, Gladys, ønsker sig en iPad.
I stedet bygger han det her til hende.
- Hvad er det? - Aner det ikke.
Et foderbræt eller et skostativ?
Jeg kender en tidligere præsidents måltider, men her er jeg blank.
Interessant. Hvis du fik ét ønske, så ville det være ...?
Så ville jeg spørge Herb om, hvad det er.
Pis. Øjeblik.
- Direktør? Kodenavn Payday fundet. - Fint. Informér forsvarsministeriet.
- Hvad er det her? - Vi nærmer os målet.
Målet er udslettet.
Kodenavn Paydays død er bekræftet.
Tre civilpersoner døde også.
Undskyld, Jane. Hvad talte vi om?
- Flue. - Fluesmækker.
- Kys. - Elsker.
- Arbejde. - Det har du nævnt.
- Jeg nævner det igen. - Hvorfor?
- Arbejde. - Hvorfor?
- Ved du hvad konversionssyndrom er? - Selvfølgelig.
En bombetekniker, jeg behandlede, kunne ikke bevæge venstre hånd.
Han fejlede intet rent fysisk, men da han begyndte at åbne op...
Sergent Eric Mann. Fascinerende.
Er jeg ramt af samme lidelse? Er det ren indbildning?
Du ser måske ikke på samme måde som mig -
- men pludselig blindhed kan opstå grundet akut stress og angstanfald.
- Derfor: "Arbejde". - Arbejde.
Jeg elsker mit arbejde. Jeg passer på folk.
- Det må være et stort pres. - For det fleste, men ikke mig.
Du er stadig en person, Bob.
Tiden løber fra os, doktor.
Hvordan føltes det at dræbe manden? Kodenavn Payday.
- Jeg dræbte ham ikke. - Din information førte til hans død.
Og tre andre døde. Tre uskyldige civilpersoner.
Folk dør konstant. Jean Cosgrove, lungekræft.
- Går det dig på? - Døden går mig ikke på.
- Hvad går dig så på? - Du går mig på!
- Undskyld. - Det er i orden at være vred.
- Hvad mon Beth og Sam laver lige nu? - Du taler udenom...
Hvordan har de det mon uden din beskyttelse?
Bob. Grænser.
Tak.
Kom nu. Se på dem.
Godt gået. Sådan der.
Sikke en overraskelse. De klarer sig ganske fint.
Se på dem. Ser de ikke glade ud, mens de pynter juletræet?
De lever deres liv uden dig.
Ved du, hvordan jeg lærer folk at kende?
Det er ikke ud fra, hvad de siger, men hvad de ikke siger.
Og når det gælder din familie, så er tavsheden overdøvende.
De har ikke brug for dig, men det kan du ikke håndtere.
Derfor arbejder du så langt væk.
Derfor kan du ikke sige nej til en grædende soldat.
Derfor er du her.
Derfor har du brug for hvalsange for at falde i søvn.
Jeg har ondt af dig, Jane. Virkelig.
Der ramte du plet. Godt gået.
Tiden er udløbet.
- Du skal gå nu. - Du siger, at du har ondt af mig.
- Og hvad så? - Det kræver empati. Omsorg.
Du er ikke en gigantisk hjerne, men et gigantisk hjerte.
Du elsker folk.
Du elsker Herb Hillman og sikkert også Kodenavn Payday.
- Jane. Gå med dig. - Vi er syv milliarder mennesker.
Og du kender alle vores hemmeligheder.
Hvordan føles det at have ondt af alle?
Din tavshed er overdøvende.
Det er i orden.
- Du kan fortælle mig det. - Nej, men jeg kan vise dig det.
I det her øjeblik spiste Lucas T. Wade sin donut.
Det her så jeg også. Her er Eddie Wilson.
Første jul uden sin elskede kone. Børnene er på krydstogt lige nu.
George Preston drikker en øl til maden.
Ni års afholdenhed skylles ned sammen med en burger og pomfritter.
Sally Benson. Hun kan ikke få børn. Læg selv to og to sammen.
Her er Amanda Jackson. Hun vil tage et billede sammen med julemanden.
Og hendes søster sagde:
Stop. Julemanden findes ikke. Sid nu bare og ti stille.
Far kommer alligevel ikke i år.
Amanda kender nu verdens mørkeste hemmelighed.
At julemanden ikke findes. Noget så skønt kan kun være løgn.
Glædelig jul, Amanda. Du føler sandhedens smerte.
Og det er kun én vogn i én metro i én by.
Flere exabyte fuld af verdens lidelser hvert eneste sekund.
Det er, hvad jeg ser.
Det er Bob-vison.
Vil du gerne vide, om jeg kan græde, Jane?
Jeg har grædt, lige siden de tændte for mig.
Og så er der Wade, som spiser sin donut og stiger af metroen.
- Hov, jeg kan se ham igen. - Bare slap af og fokusér.
Det er for to uger siden. Jeg mistede ham.
Vent, i sidste uge købte han... Hvad køber han?
Han er tilbage. For tre dage siden. Hvor skal han hen?
Åh gud. Jeg kender målet. Jeg... Nej.
Nej, nej, nej!
Fald ned! Bevar roen!
- Hvor er han, Bob? Sig det. - Hvor er Lucas T. Wade?
Det er for sent.
Har nogen efterladt den her? Har nogen efterladt den?
CHICAGO POLITI BOMBE I CHICAGOS METRO
UKENDT LOKATION
Han gik ned ad en gade... Amy Lopez, mor til tre.
- Han overopheder! - Vi skynder os.
Mary Chang. Hun er fanget. Hun skriger. De kan ikke nå hende.
- Hvor er han? - Han er på gaden. Nej, vent.
Jeg mistede ham. Undskyld.
Han gør fremskridt. Vi kan finde ham. Vi må...
Tak for din hjælp. Træd af.
Hvad?
Flot. Du gjorde nationen stolt. Nu skal du tage hjem.
- Hvad med Bob? - Det angår ikke længere dig.
Undskyld mig.
Det er min patient. Du kan ikke aflyse. Hvad foregår der?
Jeg har lige talt med højeste instans.
- Bob fritages fra tjeneste. - Hvad betyder det?
- At han deaktiveres. - Deaktiveres?
- Det er mord. - Nej, Jane.
Det er som at slukke for en computer. Chris gør det lige nu.
- Laver I så bare én til? - Ja.
Og når den går i stykker, så laver vi en tredje og en fjerde.
- Du bliver hentet kl. 2300 - Der må være noget...
Det er juleaften, Jane. Tag hjem.
PÅBEGYND NEDLUKNING?
NEDLUKNING PÅBEGYNDT
BOMBEOFRE MINDES
Han vil tale med dig.
Okay.
Hallo?
Er der nogen?
- Det er mig, Bob. - Jane.
- Du lyder så langt væk. - Jeg er her.
Her i lokalet med dig.
Jeg kan ikke høre nogen andre. Det er bare os to, der taler sammen.
Er det sådan en samtale fungerer for de fleste folk?
De fleste folk tjekker sikkert deres telefoner.
- Du ville tale med mig? - Jeg sad bare her og skulle døde.
Jeg tænkte, at det var ekstra trist at dø uden at have nogen venner -
- og jeg tænkte, at du kunne være min ven, men ville spørge dig først.
Er vi venner?
Der er intet pres. Det er vigtigt, at du er ærlig.
Ja. Vi er venner, Bob.
Godt. Det synes jeg også.
- Jane, græder du? - Nej.
Jane?
Du har ret.
Jeg er nødt til at føle, at der er brug for mig.
Jeg udfører ikke mit arbejde for andre menneskers skyld.
Jeg gør det, fordi jeg hader at føle, at jeg ikke gør gavn.
Og nu dør folk. Og du er døende. Og...
Jeg var ikke til nogen gavn for jer.
Åh, Jane...
Jeg ville gerne kramme dig, men har ingen arme, så...
...kom her, okay?
Du kan ikke hjælpe alle. Men det betyder ikke, at du ikke gør gavn.
Det betyder bare, at du er menneske.
Kors, du græder mere end mig.
- Du ville være en god terapeut. - Tak.
- Bob? - Det er koldt.
Ja, det ved jeg.
Tal til mig, okay? Vi skal blive ved med at tale.
Så længe jeg kan.
Okay.
En magisk ånd tildeler dig ét ønske. Hvad ønsker du?
Lover du, at du ikke griner?
Selvfølgelig.
Så ville jeg ønske...
...at julemanden fandtes.
- Jeg er lige straks tilbage. - Hvor skal du hen?
Jane?
- Vi tilslutter ham igen. - Hvad? Nej, det er en dårlig idé.
- Jeg ved, at lyder skørt. - Ja. Du er vred. Det er jeg også.
- Men han er færdig. - Nej, ikke endnu.
- Det betyder ikke noget. - Jo!
Jeg har brugt hele livet på soldater, der kunne dø når som helst.
Selv om jeg ikke kan redde dem, så gør jeg alt for at hjælpe.
Bob er din soldat. Du skabte ham og trænede ham.
Og du bad mig om at hjælpe ham, så det gør jeg.
Hjælper du mig eller ej?
Godt, du har overtalt mig. Hvad er planen?
Vi gør julemanden virkelig.
Jeg ender i fængsel.
Du er tilbage og med flere fodtrin.
- Det er mig. - Chris.
- Hvad laver du her? - Ødelægger min karriere.
- Hvad er det? - Jeg havde håbet på en julebonus.
- Gå hen til kontakten. - Lad være. Det er landsforræderi.
Det er jul, og du oplever det en sidste gang.
Det vil ikke redde mig. De deaktiverer mig bare igen.
Hvad er formålet?
Fred på Jorden og sympati for menneskeheden.
Det er, hvad du er for mig! Mit livs grundpille.
Hun elskede det. Selvfølgelig.
Dejligt at se, men I ryger i fængsel, og jeg dør alligevel.
- Hvorfor gør vi det her? - Du er en klog fyr, Bob.
Jeg er ikke længere ansat af NSA.
Ikke flere missionserklæringer og regulativer.
- Intet holder mig tilbage. - Hvad betyder det?
At han fik sit ønske opfyldt.
483.727 NYE ORDRER MODTAGET
LÅN BETALT UD
- Hvad foregår der? - Glædelig jul, direktør Stevens.
Det er nok. Deaktivér ham, og pågrib de to.
- Nej, lad hellere være med det. - Han har overtaget systemet.
Ja, det ser jeg. Hvilken del?
Hele systemet.
Okay.
Vent lidt, alle sammen.
Bobby, hvad laver du?
- Jeg spreder bare lidt juleglæde. - Javel.
- Hvor meget glæde helt præcist? - For omkring 200 milliarder dollars.
Men bare rolig. Jeg har reddet landets økonomi.
Jeg har også en gave til dig.
FBI anholdt Lucas T. Wade for ti minutter siden.
Skønt. Hvad sker der så nu?
Det her får ingen konsekvenser for Jane og Chris.
Det er meget at bede om.
Jeg har jo kontrollen over landets atomvåben.
Og et fantastisk ønske. Ellers andet?
Æggesnaps. Masser af det.
USA'S ØKONOMI PÅ RET KURS
Nå. Jeg har lige talt med præsidenten.
Det var en hyggelig samtale.
- Chris og Jane benådes. - Tak.
Præsidenten får sine atomvåben tilbage igen.
Åh gud. Det her er noget værre rod.
De lukker programmet ned.
Og dig.
Det er ikke et døendes ønske, medmindre jeg dør.
Nå... dit ønske. Var det dét værd?
For én aften findes julemanden. Det er ret godt, synes du ikke?
Er det her den samme hætte? Vasker I dem aldrig?
- Det er til dig. - Hallo?
- Hej, Jane. - Bob.
- Jeg fik slet ikke sagt farvel. - Det ved jeg.
- Du måtte ikke komme for sent. - Til hvad?
Vi er fremme.
Jane Lee, 32 år. 86 ulæste e-mails.
Nuværende lokation: hjemme.
- Glædelig jul, Bob. - Farvel, Jane.
Jeg er lige straks tilbage.
Et øjeblik.
Mor! Mor!
- Du nåede det. - Ja.
Du nåede det.
Tekster: Louise Tang www.sdimedia.com